Угробити, поки не почалося. Чим загрожує людство Антарктиді
Знайома нам Антарктида вмирає, поступаючись місцем новій
![Фото: Cambridge University](https://www.dsnews.ua/static/storage/thumbs/414x290/a/35/416bd19d-9903cf90f7b73ae6861b8ce73a2f235a.jpg?v=3817_1)
Британські вчені за допомогою потужностей супутника Sentinel 2 Європейського космічного агентства склали карту зелених мікроводоростей, які почали активно розселятися на танучих льодах Антарктиди.
У рамках дослідження, результати якого опубліковані в журналі Nature, вчені вивчили території на південь від Південної Америки - всім відомий "палець" крижаного материка, а саме затока Райдер і острів Аделаїда, і острів Кінг-Джордж і розташований на ньому півострів Файлдс.
Дані, отримані за два літніх періоду з 2017 по 2019 р., показали, що по мірі підвищення температури у світі розширюються і площі цих водоростей, окрасивших сніг в зелений колір. У загальній складності були виявлені 1679 ділянок з водоростями.
Водорості кооперуються з бактеріями і грибками, створюючи, як висловився провідний автор дослідження Метт Деві з Кембриджського університету, "повноцінне співтовариство".
За словами вчених, загальна площа "позеленілих снігів" - близько двох квадратних кілометрів, і водорості поглинають приблизно 500 т вуглекислого газу в рік.
Якщо врахувати, що Sentinel-2 засікає лише зелені водорості, ігноруючи їх червоних і помаранчевих побратимів, то площі можуть бути в рази вище, як і обсяги поглинання Co2.
Це перший плюс.
Другий: Деві підкреслив у коментарі BBC News, що водорості - нижча ланка у харчовому ланцюгу, отже, як вважає науковець, ці "колонії" можуть дати початок новій екосистемі в Антарктиді, яка стрімко змінюється з-за глобальної зміни клімату, втрачаючи свої льоди.
Тут важливо внести ясність - Антарктида втрачає крижаний щит, але при цьому морський лід додає в масі останні три роки.
Перше - погано, друге - "яка різниця", цитуючи "одного з найвидатніших лідерів сучасності".
Дані з супутника ICESat-2, зібрані науковцями Центру космічних польотів ім. Годдарда NASA, свідчать про те, що в період з 1981 по 2019 р. щорічно крижаний щит Антарктики в середньому втрачав 118 гігатонн (118 млрд т) льоду.
Разом з Гренландією, яка щороку в середньому втрачає 200 гігатонн, Антарктида забезпечила 14 мм підвищення рівня моря - третина про загального обсягу.
Площа ж морського льоду Антарктиди, як повідомляє Служба моніторингу змін клімату в рамках програми "Коперник", у березні 2020 р. склала 4 млн кв. км, що на 0,3 млн кв. км, або на 8% нижче середнього березневого показника в період з 1981 по 2010 р. При цьому показник вище, ніж у березні попередніх трьох років.
Це обумовлено охолодженням Південного океану з-за збільшення кількості опадів (холодних дощів і снігопадів) і танення крижаного щита Антарктиди.
Процес цей циклічний. І тому на підвищення рівня моря танення морського льоду, як підкреслюють дослідники, не впливає.
Материк ж продовжує нагріватися, у зв'язку з чим прискорюються темпи вимирання окремих видів. Приміром, пінгвінів.
У 2018 р. дослідники з Страсбурзького університету у Франції в опублікованій в Nature статті попередили, що до кінця цього століття можуть зникнути або змінити ареал проживання 70% королівських пінгвінів.
У 2020 р. четверо вчених з Університету Нью-Йорка в Стоуні-Брук, задіявши безпілотники, повідомили, що колонії пінгвінів на Південних Шетландських островах скоротилися більш ніж удвічі порівняно з 1971 р.
За останніми даними, у списку тварин, що знаходяться під загрозою зникнення, виявилися: пінгвіни - магелланова, чубатий, золотоволосий, шкіпер; альбатроси - амстердамський, антиподів, тристанский, мандрівний, північний королівський, темноспинный димчастий, індійський желтоклювый, сіроголовый, сірощокий; качурка білобрюха, кермадекский тайфунник, чорнокрила олуша.
До речі, зниження популяції пінгвінів може загальмувати створення нової екосистеми, оскільки 60% мікроводоростей виявлені поблизу їх колоній. Але тримаємо в думці водорості червоні і помаранчеві, а також той факт, що температура буде зростати і далі, а у водоростей вже відбувся альянс зі спорами і бактеріями.
З іншого боку, є і такий потужний фактор, як людина. Якщо скорочення запасів фекалій пінгвінів пригальмує водорості і зародження нової екосистеми, то ми, люди, можемо з легкістю її розтоптати.
Гайда на південь
Антарктида стає все менш суворим місцем, і не тільки для ведення наукової роботи на численних станціях. Полегшення доступу на материк і умов тривалого перебування там може зробити Антарктику ще більш привабливою в очах ряду держав.
На сьогоднішній день Антарктида - це природний заповідник, і людина може там вести лише дослідну, але не комерційну діяльність. Її статус закріплений у кількох міжнародних угодах.
Перший - базовий, і безстроковий Договір про Антарктику, підписаний у Вашингтоні в 1959 р. дванадцятьма країнами і вступив в силу в 1961 р. Пізніше до нього приєдналися ще 54 держави, у тому числі Україна.
Перша стаття договору свідчить, що Антарктика використовується лише в мирних цілях. Створювати військові бази, проводити військові навчання, випробовувати зброю - заборонено. Однак чому "проте" - нижче) можна використати військових або військове обладнання для проведення наукових досліджень, наприклад.
Також договір закріплює свободу наукових досліджень, зобов'язує до відкритого обміну даними і планами наукових проектів на материку, і т. д. Суперечки між країнами вирішуються в Міжнародному суді.
В доповнення до Договору про Антарктику в 1991 р. був підписаний Протокол про охорону навколишнього середовища (Мадридський протокол), строк дії якого - до 2048 р. Стаття 7 Протоколу чорним по білому забороняє що-небудь робити з мінеральними ресурсами, крім як у рамках наукової діяльності.
Також були підписані кілька профільних угод. Наприклад, Конвенція про збереження тюленів Антарктики - 11 лютого 1972 р., і вже не діючі сьогодні Узгоджені заходи щодо збереження фауни і флори Антарктики - 2 червня 1964 р.
В 1982 р. в рамках Договору про Антарктику була створена Комісія по збереженню морських живих ресурсів Антарктики (АНТКОМ), членами якої є 36 держав. Комісію з штаб-квартирою в Хобарті (Тасманія) сформували в пику зростаючим комерційним апетитам багатьох країн.
Загалом, є закони, є регулятор. З іншого боку, є Антарктида, яка стає все привітнішою і чиї ресурси все доступніше. Так вважають і вчені, і промисловці, оскільки зважаючи на статус Антарктиди повноцінну геологічну розвідку там, принаймні офіційно, ніхто не проводив.
Просто фахівці "домалювали" продовження металлорудных поясів Австралії, Африки і Південної Америки і прийшли до висновку, що вони тягнуться до Антарктиди.
Є думка, що там є поклади срібла, міді, золота, нікелю, платини, залізної руди, хрому, кобальту, молібдену, цинку, марганцю, свинцю, титану, нікелю та урану.
Вуглеводні? Так, ряд дослідників вважають, що узбережжі Антарктиди багате нафтою. Однак їх припущення не переконливі і, зі зрозумілих причин, не базуються на достовірних даних досліджень.
Але ж вони можуть бути там. Якщо не нафта, то золото або інші ресурси. Спроби створити лазівку для пошуку мінералів робилися і раніше, коли у 1988 р. була прийнята Конвенція про регулювання діяльності у сфері мінеральних ресурсів Антарктики (CRAMRA), яка дозволила б проводити розвідку корисних копалин на континенті. Однак скандальний документ в результаті ніхто не ратифікував, і він так і не вступив.
Рейнджери на полюсі
Але величезний незайманий материк манить, і вже давно - Китай і Росію. Сполучені Штати, Японія, велика Британія також не підтримували постійно діючу заборону на видобуток корисних копалин.
А якщо врахувати, що зараз у Білому домі сидить адвокат традиційної промисловості, який хотів би прикупити Гренландію, то Вашингтон може стати ще більш наполегливим у питанні освоєння Антарктиди, прагнучи першим застрибнути в цей човен.
Загалом, дослідження британських вчених, які говорять про створення нової екосистеми, може стати одним з епізодів у передмові до "війни" за Антарктиду і її багатства, в тому числі ті, які представляють інтерес для туристичної галузі.
І якщо війна почнеться, то ця екосистема згине, не встигнувши толком розвинутися. Не тільки рудники, але і полчища туристів - являють загрозу. Тобто людство втратить через своїх дій одну, нехай і скуту кригою більшу частину часу, екосистему і задавить в зародку нову.
Отже, на додаток до прийнятих у минулому столітті договорами та угодами держав-підписантів пора вже замислитися про створення на базі АНТКОМа моніторингової місії, що працює "в полі" - з чималим бюджетом, інфраструктурою, технікою і т. д. Грубо кажучи, задуматися про створення свого роду антарктичних рейнджерів.